PAGAL VILJAMO LANDĖJAUS ROMANĄ
Tai manai, kad aš laimėsiu?
Nustebčiau, jei nelaimėtum. Tai - pirmoji tavo žmogžudystės byla, tiesa?
Ar tai taip matosi?
Ne, tau puikiai sekasi. Tikrai puikiai, taip.
Aš išties esu tau dėkingas, kad skyrei man laiko.
Na, liaukis. Beje, aš kai ką pasižymėjau.
Jei norėtum išgirst.
Taip. Žinoma.
Taigi...
- Taigi, tavo įžanginė kalba... - Taip.
Tu visai nežiūri į jį, į atsakovą.
- Ne? - Ne.
Ir aš nekalbu vien apie dirstelėjimą.
Prisiekusieji turi pamatyti, kad gali žvelgti tiesiai atsakovui
į akis ir sakyti: "Kaltas."
Pamatę, jog tu drįsti tai daryti, išdrįs ir jie.
Aišku. Geras.
Kas dar?
Pastebėjau, kad tu stovi gana toli nuo prisiekusiųjų.
Verčiau mažink šį atstumą.
Tada jiems susidarys įspūdis, kad esi vienas iš jų.
Tu... Tu atsakovo vardą ištarei keturis kartus.
Nereikėtų?
Tau jis turi būt žmogus be vardo. Atsakovas.
Jo advokatė nersis iš kailio jį sužmogindama.
Nelengvink jai šito darbo.
Dar po vieną?
- Ne, ačiū. - Taip. Žinoma.
Nagi, vaišinu.
Tu tikrai manai, kad aš laimėsiu?
Taigi, Džeikobai, žinau, esu jau tau sakiusi...
Visiems stot.
Dėmesio.
Visi asmenys, susieti bylos, nagrinėjamos gerbiamo teisėjo Frenčo,
Aukščiausiojo teismo teisėjo,
atstovaujančio valstijai,
susitelkite, jūs visi būsite išklausyti.
Tesaugo Dievas Masačusetso valstiją ir šį gerbiamą teismą.
Teismo posėdis prasideda. Prašom sėstis.
Numeris 08-44-07, valstija prieš Džeikobą Ouveną Barberį.
Vieno asmens pirmojo laipsnio žmogžudystė.
Atsakovo atstovė - Džoana Klein.
Valstijos atstovas - apygardos prokuroro pavaduotojas Nylas Lodžiudisas.
Ar bus kokių siūlymų prieš pradedant voir dire?
Taip, gerbiamas teisėjau, pora dalykų.
Visų pirma, atsakovo tėvas Endriu Barberis
pageidauja dalyvauti atsakovo gynyboje.
Teismui leidus, jis sėdės šalia manęs viso proceso metu.
Ar tai - išmintingas sprendimas, ponia Klein?
Toks buvo šeimos pageidavimas, gerbiamas teisėjau.
Gerai, pone Barberi, galite užimti savo vietą. Kas dar?
Gerbiamas teisėjau, esu pateikusi jums prašymą in limine
neminėti atsakovo senelio Viljamo Barberio,
šiuo metu atliekančio bausmę už pirmojo laipsnio žmogžudystę.
Spėjame, kad kaltintojai šiuo faktu bandys įtakoti išankstinę prisiekusiųjų nuomonę.
Gerbiamas teisėjau, valstija teigia,
jog šeimos smurto istorija šiuo atveju yra reikšminga.
Mano klientas nė sykio nebuvo...
Suprantu. Aš skaičiau jūsų siūlymą.
Šis gynybos prašymas patenkinamas.
Jei ieškovas nuspręs,
jog Viljamo Barberio teistumas turi kritinės reikšmės šioje byloje,
turės pirma pranešti apie tai gynybai, o tada mes tai apsvarstysim.
Kitais atvejais, prisiekusiesiems apie tai - nė žodžio.
Dėkoju, gerbiamas teisėjau.
Taip, gerbiamas teisėjau.
Galiausiai, gynyba siūlo papildyti liudininkų sąrašą dviem pavardėmis:
Metju Makgrato ir Leonardo Patzo.
- Ieškovas? - Mes sutinkame, gerbiamas teisėjau.
Tvarka, dabar kvieskime prisiekusiuosius.
Visiems stot.
Buvusi autobuso vairuotoja, pensininkė, dirba su vaikais. Gerai.
Taip, ji man patinka. Ačiū, Elen.
Jie visąlaik spoksojo į mane.
Priprasi.
Žiūrėk į teisėją, kiek tik gali... Arba į mane, arba į tėtį.
Neleisk jiems nusiteikti prieš tave. Jokių grimasų. Girdi?
Tu puikiai laikaisi iki šiol.
Jūs visi.
Matote, atsakovas niekada nebuvo toks kaip visi.
Ne, kai kas jį skyrė iš kitų.
Jo tėvas.
Tėvas, kuris dirbo apygardos prokuroro pavaduotoju.
Aukštu pareigūnu čia, šiame pastate.
Ilgus metus atsakovas stebėjo tėvą,
vadovaujantį visų svarbesnių žmogžudysčių šioje apygardoje tyrimams.
Jis girdėjo tėvą kalbant prie vakarienės stalo, telefonu, šiaip apie darbą.
Galima teigti, kad nužudymai buvo šeimos užsiėmimas.
Tačiau vis tiek kyla klausimas kodėl.
Kodėl
aštuntokas nužudė savo bendraklasį?
Mes visi mokėmės mokykloje.
Žinome, kokie žiaurūs gali būt vaikai.
Jūs išgirsite parodymus apie tai, kaip auka,
Benas Rifkinas, erzino atsakovą.
Nieko šokiruojančio, tačiau žiauroka.
Benas kuo kvailiausiai šaipėsi iš šio jaunuolio,
neįtardamas apie jo slaptąją pusę, troškimą žudyti.
Prieštarauju.
Palaikau.
Prisiekusieji ignoruos paskutinį sakinį apie neva troškimą.
Tai - spėlionės.
Taigi, balandžio 12-ą
atsakovas ėjo Kold Springo parku
nešinas peiliu kišenėje ir idėja galvoje.
Ar jis užpuolė auką iš pasalų, ar jie pirma apsižodžiavo?
Gal Benas prasivardžiavo.
O gal net grasino.
Mes nežinome.
Žinome tik tai,
kad atsakovas dūrė peiliu Benui Rifkinui į krūtinę tris kartus
ir jį nužudė.
Trys
vienodu atstumu išsidėstę dūriai.
Vienas.
Du.
Trys.
Išgirdus apie panašią siaubingą tragediją, įsiplieskia pyktis.
Kyla noras, kad kažkas už tai sumokėtų.
Aš irgi to noriu. Tikrai.
Tai - žmogiška.
Bet Džeikobas Barberis - nekaltas.
Noriu pakartoti tai dar sykį, kad neliktų jokių dviprasmybių.
Džeikobas Barberis yra absoliučiai ir visiškai nekaltas.
Išklausę visko, kas tądien nutiko,
suprasite, jog ši byla - skubotai priimtų išvadų pavyzdys.
Paimkime kad ir piršto atspaudą,
taip sureikšmintą kaltintojų.
Jūs išgirsite, kaip jis atsirado,
nes Džeikobas apie tai iškart papasakojo jį sulaikiusiai pareigūnei,
kai tik buvo paklaustas.
Jis išvydo savo bendraklasį, gulintį ant žemės, ir bandė jam padėti.
Supratęs, kad Benas nebegyvas, išvydęs kraują, jis supanikavo.
Jis išsigando, kad pranešęs apie tai, taps įtariamuoju.
Juk tai buvo tas pats Benas Rifkinas, kuris iš jo tyčiodavosi.
Visi tai žinojo. Kaip tai atrodytų?
Ar Džeikobas gailisi, kad tuomet pritrūko drąsos apie tai pranešti?
Be abejonės.
Tai - baisiausia klaida jo gyvenime. Siaubinga klaida.
Bet jis buvo jaunas berniukas.
Nesvarbu, kad pagal valstijos įstatymus jis teisiamas kaip suaugusysis.
Jis tada buvo vos 14-ametis berniukas.
O berniukai klysta.
Tačiau mes - suaugusieji,
kurių pečius užgulė ši sunki našta.
Užmuštas vaikas.
Negriaukime dar vieno vaiko gyvenimo.
Tai - ne teisingumas.
Tai - viena tragedija daugiau.
Pone Barberi, čionai!
Pone Barberi, ar pakomentuosite?
Prašau leisti praeiti.
Leiskite praeiti.
Pone Barberi, ar manote, kad jis - kaltas?
Ei, prašom čia.
Tikrai tas pats vyras.
Taip, neabejoju. Mėlynas linkolnas.
Taip.
Dar turi jo mašinos numerį, kurį buvau siuntęs?
Gerai.
Ačiū, Daf.
Apie ką tu čia?
Ilga istorija. Vėliau papasakosiu.
Gerai. Pasirūpink, kad jie gerai pailsėtų.
- Paskambinsiu šįvakar. - Gerai.
Parodykite vairuotojo pažymėjimą.
Ką aš padariau?
Parodykite pažymėjimą.
Turiu teisę sėdėti savo mašinoje, juk taip?
Pone, ar jūs atsisakote pateikti asmens dokumentą?
Nieko aš neatsisakau.
Tik noriu žinoti, kodėl esu trukdomas?
Šeima, išėjusi iš teismo rūmų, susilaikė nuo komentarų.
Panašu,
kad jie nakvos savo namuose Niutone.
Belieka tik spėlioti, kas vyks rytoj.
Nuskambėjus įžanginėms kalboms, susidaro įspūdis,
jog šis teismo procesas nešykštės emocijų.
Aš - Aliksas Vongas ir 12-o kanalo žinios.
LABAS
KAIP PRAĖJO TAVO DIENA?
LOL. KAIP TU? PER TV ATRODĖ BAISIAI ĮTEMPTA
NORĖTŲSI NEMOKAMŲ LEDŲ
Man skambino Dafi.
Prastos žinios. Tiesiog išklausyk.
Kas?
Jis - Džeimsas Olearis. Tas tipas su linkolnu.
Jie jį vadina Tėvu Oleariu.
Jie?
Jis, regis, buvęs gangsteris.
Teistas. Pasak Dafi, jis buvo lyg ir smogikas.
Jį dabar samdo įvairiems smulkiems reikalams,
pagąsdinimams ar panašiai.
Baik juokus. Ko jam iš mūsų reikia?
Aš nežinau.
Ką mums daryti? Ar jo negalima sulaikyti? Apklausti?
Tik jei jis atvirai mums grasins.
Dieve mano.
Dafi žadėjo jį stebėti. Žinau, kad tai skamba nekaip,
bet kažkas greičiausiai nori mus pagąsdinti.
Nes mes dar per mažai bijom.
Man smarkiai daužėsi širdis, nes jis man nieko neatsakė.
Bet aš vis tiek turėjau arti prieiti, kad pamatyčiau.
Ar iškvietėte pagalbą?
Pamenu, kaip keturiomis užropojau šlaitu ir paskambinau 911.
Ačiū, ponia Džianeto.
Ponia Klein.
Klausimų nebus, gerbiamas teisėjau.
Šunų parkas, taip.
Kurią valandą?
Apie aštuntą ryto.
Kaip jau sakiau, man pasigirdo, lyg būtų šaukęs berniukas.
Jis sakė: "Liaukis. Man skauda."
"Liaukis. Man skauda."
Iš kur sklido berniuko balsas?
Iš vakarų, spėju.
Detektyve, ar tai, jog apygardos prokuroro pavaduotojas
ima vadovauti žmogžudystės tyrimui - standartinė procedūra?
Taip.
O kas tada buvo tas pavaduotojas, paskirtas vadovauti šiam tyrimui?
Prieštarauju. Nesusiję.
Prašau prieiti abi puses.
Gerbiamas teisėjau, aš nematau, kaip trumpas pono Barberio dalyvavimas
yra susijęs su jo sūnaus kaltumu.
Gerbiamas teisėjau, prisiekusieji turi žinoti, jog atsakovo tėvas
vadovavo šiam tyrimui pačioje pradžioje.
Aš leisiu jums tęsti, tačiau įspėju jus.
Čia teisiamas ne ponas Barberis. Nepamirškite.
Taip, gerbiamas teisėjau. Supratau.
Liudininkas atsakys į šį klausimą.
Paskirtas buvo Endriu Barberis.
Ar jums nepasirodė keista, jog ponas Barberis vadovavo tyrimui bylos,
susijusios su jo sūnaus bendraklasiu?
Ne, nepasirodė.
O po to, kai jo sūnus tapo įtariamuoju?
Tai jus trikdė?
Man tai nepatiko.
Detektyve, ar esate girdėjęs, kad prokuroras
dalyvautų jo paties vaiko bylos tyrime?
- Prieštarauju. - Palaikau.
Visi suprato, ieškove. Tęskite.
Klausimų neturiu, gerbiamas teisėjau.
Ponia Klein.
Detektyve Petersonai, jūs vienas pirmųjų pasirodėte nusikaltimo vietoje.
- Ar tądien buvo rastas nužudymo įrankis? - Ne, ponia.
Išskyrus vieną piršto atspaudą, aptiktą ant aukos džemperio,
ar tądien buvo rastas koks kitas įkaltis?
Ne.
Ir šis piršto atspaudas buvo ištirtas vėliau, tiesa?
Taip. Tiesa.
Ar galime teigti, jog šio tyrimo pradžioje
nei jūs, nei ponas Barberis nebuvote nustatę nė vieno įtariamojo?
Nebuvome.
Ar atsakovas buvo pats pirmas jūsų įtariamasis?
- Ne. Pradžioje mes... - Prieštarauju. Nesusiję.
Atmesta.
Pradžioje mes įtarėme Leonardą Patzą.
Jis buvo teistas už nepadorų elgesį su nepilnamečiais ir panašiai.
Jūsų bazėje įrašytas lytinis nusikaltėlis.
Tik dėl to juo susidomėjote?
Taip. Plius, jis gyveno šalia parko.
Jis ne tik gyveno šalia parko.
Yra žinoma, kad jis vaikščiodavo tame parke beveik kiekvieną rytą. Tiesa?
Prieštarauju. Liudininko nukreipimas.
Atmesta.
Taip. Jis prisipažino vaikščiojęs parke tą rytą.
Klausimų nebeturiu. Ačiū.
Detektyve, kas pasiūlė atkreipti dėmesį į Leonardą Patzą?
Endis Barberis atkreipė mūsų dėmesį į jį.
Endis Barberis. Aišku.
Ponas Patzas buvo išteisintas,
kai nusikaltimu buvo apkaltintas pono Barberio sūnus?
Taip.
Neturiu klausimų, gerbiamas teisėjau.
- Gerbiamas teisėjau, mums kilo klausimų. - Prašau.
Detektyve, ponas Lodžiudisas paklausė, ar ponas Patzas buvo išteisintas,
bet ar jūs buvote įsitikinę jo nekaltumu?
Įsitikinę? Ne.
Ar jūs tuomet sutikote su pono Barberio sprendimu imtis Leonardo Patzo?
Taip. Visiškai.
Kaip dėl kitų Endžio Barberio sprendimų?
Ar bent vienas jums kėlė abejonių?
Kiek pamenu, ne.
Jis - geriausias specialistas.
Buvo geriausias specialistas.
Ačiū, detektyve. Klausimų neturiu.
Ieškove, ar galime kviesti kitą liudininką?
Taip, gerbiamas teisėjau.
Spindulys, eidamas pro plyšį, lūžta
ir kitoje pusėje sudaro tamsių juostų raštą.
Kodėl? Nes šviesą sudaro ne dalelytės...
- O bangos? - Būtent.
Bangų sankirta ir sudaro raštą.
Taigi, tie fizikai nusprendė
pastatyti prietaisą, leidžiantį jiems pamatyti,
per kurį konkrečiai plyšį pereina kuris elektronas.
Tačiau tą akimirką, kai jie tai stebėjo,
elektronai liovėsi elgęsi kaip bangos ir vėl tapo dalelytėmis.
Ką? Negali būti.
- Paguglink. - Aš tuoj.
Žmonai sakau, jog tai primena mano ir "Celtics" santykius.
Tą akimirką, kai imu žiūrėti rungtynes, jie pralaimi.
Sakiau nebeskambinti man, po velnių.
Aš tik noriu žinoti, kaip jums sekasi.
Kas?
Kaip tai kas? Teismas.
Jis - mano anūkas. Turiu teisę žinoti.
Paklausyk manęs atidžiai.
Tu neturi jokių teisių. Supratai?
O gal turiu teisę paskambint vienam tų reporterių, kurie neduoda man ramybės, a?
Daryk ką nori.
Liaukis. Aš tik noriu sužinot, ką pats galvoji.
Kokia tavo strategija?
Nuolat žiūriu žinias. Aš manau, kad dar ne viskas prarasta.
Bet tau reikia labai protingai elgtis.
O, taip? Nežinojau, kad kalėjimuose dalina teisės diplomus.
Juokinga. Tau atrodo, kad kalėjimas - juokai?
Paklausyk manęs.
Tokiems paaugliams kaip Džeikobas čia tikrai ne vieta.
Vienas liudininkas,
tas faras, kuris davė parodymus,
jis minėjo kažkokį Patzą.
O kas?
Ar manai, kad tai - jo darbas?
- Ar manai? - Taip.
Neabejoji?
Klausyk, man jau metas.
Tas tipas - vaikų tvirkintojas, taip?
Panašiai.
Kaip, po galais, įmanoma būti "panašiai" tvirkintoju?
Lygiai taip, kaip pats buvai žudiku prieš nužudydamas žmogų.
Kurių galų pristojai prie manęs?
Gal liaukis nerimavęs dėl to, kas esu aš,
ir imk nerimauti dėl mano anūko?
Nebeskambink čia daugiau.
Aš rimtai sakau. Tu privalai apsaugoti jį nuo kalėjimo!
Girdi mane?
Šitoj šūdinoj skylėj praleidau visą sumautą gyvenimą.
Ir aš neketinu sėdėti rankų sudėjęs, kai mano anūko gyvenimas...
Tu močk...
Pimpiačiulpys sumautas.
- Ar Džoana išėjo? - Taip.
Kas skambino?
Skambino... dėl kredito kortelės. Norėjo patvirtinti kai kokius mokesčius.
Džoana, regis... nusiteikusi optimistiškai.
Žinai, imu manyti, kad tai jau būtina.
Keista, nes ten buvo daug žmonių.
Nesuprantu, kodėl, nes lauke buvo labai šalta.
- Ei. - Luktelėk.
Aš tik pakabinsiu juos ant durų.
Gerai. Ačiū.
Su kuo kalbi?
Su Sara.
Gerai.
- Perduok linkėjimų. - Gerai.
Atleisk.
Taigi, atėjo viena moteris ir vaikais.
Jie ėmė triukšmauti, šūkauti.
Aš tokia: "Jergutėliau, gal patylėkit jau." Bet...
Kiek laiko dirbate eksperte nusikaltimų tyrimo skyriuje?
Vienuolika, beveik dvylika metų.
Ponia Karlson, galite apibūdinti kraują, aptiktą užpuolimo vietoje?
Buvo aptiktos kelios nedidelės poros centimetrų skersmens kraujo dėmės.
Vakar gynyba pareiškė,
jog po tokių dūrių ant užpuoliko drabužių
turėjo likti kraujo.
- Ar turite nuomonę šiuo klausimu? - Taip.
Tai nebūtinai tiesa, nes kraujas netiško itin smarkiai.
Taip pat gali būti, jog užpuolikas smogė aukai, stovėdamas už nugaros.
Tai reikštų, jog ant jo galėjo nepatekti ištryškęs kraujas.
Ką galite pasakyti apie nužudymo įrankį?
Mes ieškome peilio nuo 10 iki 15 cm geležte dantytu ašmeniu.
Aišku.
Peiliu, panašiu į šį?
Prieštarauju.
Valstija siūlo įtraukti įkaltį...
Prieštarauju!
Gerbiamas teisėjau, prisiekusieji netrukus išgirs atsakovo
geriausio draugo parodymus apie tai,
jog ieškovas turėjo būtent tokį peilį, kaip šis -
karinį peilį.
Gerbiamas teisėjau, tai - pigus triukas.
Valstija ims ir priskirs visus panašius peilius atsakovui
ir mosuos mums prieš akis. Tai - neatsakingas kurstymas.
Sutinku. Prieštaravimą palaikau. Slėpkite peilį, pone Lodžiudisai.
Tokiu atveju klausimų nebeturiu, gerbiamas teisėjau.
Apklausite?
Būtinai, gerbiamas teisėjau.
Ponia Karlson, kalbėjote apie kraują.
Ar pas atsakovą buvo aptikta aukos kraujo?
Ne.
O genetinių įkalčių?
Aukos DNR? Plaukų? Pluošto?
Ne, tik piršto atspaudas.
- Galiu pasiūlyti hipotezę? - Taip.
Įsivaizduokime, kad atsakovas, Džeikobas, ėjo į mokyklą
ir pamatė nužudytąjį, gulintį ant žemės.
Sakykime, Džeikobas, paėmęs už apykaklės, kilstelėjo auką pažiūrėti, kas atsitiko.
Ar taip galima būtų paaiškinti jūsų rastą piršto atspaudą?
Taip, galima.
O dabar tas peilis, kurį kaltintojas ką tik siūlė kaip įkaltį,
ar jį jau esate mačiusi anksčiau?
Prieštarauju. Nesusiję.
Atmetu. Jūs pats atvėrėte šias duris, kaltintojau.
Taip, prokuratūra prašė manęs patvirtinti,
ar žaizdos ant aukos kūno galėjo būti padarytos tokio tipo peiliu.
Spėju, jums buvo pateikti ir kiti peilių modeliai palyginimui?
Ne.
Ne?
Ar jie bent jau prašė jūsų nurodyti,
kiek kitokių peilių galėjo palikti tokias žaizdas?
Ne.
Kaip pati manote, kiek?
Nežinau. Dabar tik spėliočiau.
Tūkstantis?
Daug.
Septyni šimtai? Penki šimtai?
Maždaug... Maždaug tiek.
Kitaip tariant, šansų, jog šis peilis - būtent tas,
yra maždaug vienas iš penkių šimtų. Taip?
Prieštarauju. Spėlionės.
Palaikau.
Klausimų nebeturiu, gerbiamas teisėjau.
Viskas eina šuniui ant uodegos.
Jį paleis. Negi nesupranti?
Jis išsisuks nuo bausmės už mūsų sūnaus nužudymą
vien dėl to kvailio su savo kvailais triukais.
Aš jau nebegaliu.
Taip, aš irgi nebegaliu.
Denai.
Nesuprantu, kaip jis nepagalvojo, kad tas triukas nepraeis.
Nes jis - neatsargus.
- Gerai jautiesi? - Taip.
Vienas jų nusišypsojo.
Vienas iš prisiekusiųjų, su barzdele.
Jis nusišypsojo? Tikrai?
Taip, kai ji pasakė, kad šansų yra vienas iš penkių šimtų, jis nusišypsojo.
Kažkas negerai?
Ne. Nieko tokio.
Pakalbėsime vėliau.
Jūs kartu su ponu Barberiu tyrėte daug bylų, tiesa?
Taip, gana daug.
Ar galėtumėte jį apibūdinti kaip stropų savo srities specialistą?
Daugiau. Jis buvo nesustabdomas.
Ar jis pasirodė toks pats nesustabdomas,
kai siūlėte apklausti mokinius?
Jis iš pradžių nemanė, kad bendramoksliai - prioritetas.
Mes jau buvome apklausę artimiausius Beno draugus.
Kuomet pagaliau apklausėte mokyklos mokinius,
ar išsiaiškinote ką nors svarbaus?
Po pirmųjų pokalbių, ne itin.
Tačiau vėliau ėmė aiškėti,
jog tarp aukos ir atsakovo buvo nesutarimų.
Norite pasakyti, kad Benas tyčiojosi iš atsakovo.
Tam tikrą laiką, taip.
Ar būtent tuo metu ėmėte įtarti atsakovą?
Taip.
Nors jo tėvas vis dar vadovavo tyrimui?
Tam tikri tyrimo aspektai buvo
atlikti be pono Barberio žinios.
Ką jūs atskleidėte?
Kad atsakovas galimai turėjo peilį, panašų į nužudymo įrankį,
gana stiprų motyvą
ir galimybes, nes nužudymo rytą jis buvo
netoli nusikaltimo vietos.
Ar jūs jį tada sulaikėte?
Tik po to, kai ištyrėme piršto atspaudą.
Tada mes gavome orderį ir apieškojome jo namus.
Ieškojome peilio, kurio neradome.
Ar areštavote atsakovo kompiuterį?
Taip, bet neradome jame tiesioginių įkalčių.
Detektyve, ar esate girdėjusi apie programą, vadinamą "Disko grandiklis"?
Taip. Šios programos dėka iš standžiojo disko pašalinama viskas.
Ar ši programa buvo rasta atsakovo nešiojamajame kompiuteryje?
Taip.
Ar gali būti, jog šiame kompiuteryje buvo inkriminuojančios medžiagos,
kurią atsakovas ištrynė?
Prieštarauju. Spėlionės.
Palaikau.
Gal ten buvo pornografijos?
- Prieštarauju. Nesusiję. - Palaikau.
Paklausiu konkrečiau.
Ar atsakovo kompiuteryje radote smurtinės pornografijos?
Mano manymu, visa pornografija - smurtinė.
Žinoma.
Klausiu apie konkrečius vaizdus, pabrėžiančius prievartą ar kankinimus.
Prieštarauju. Nesusiję.
Atmetu. Liudininkė atsakys į klausimą.
Buvo tokių, taip.
Klausimų nebeturiu.
Detektyve, spėju, esate atlikusi daugybę kratų
- per savo karjerą, taip? - Taip.
Esate areštavusi daugybę kompiuterių.
Taip.
Ar nors viename jų nebuvo pornografijos?
Nemanau.
Detektyve, ar tiesa, jog jūs pirma
pasiūlėte pasidomėti Leonardu Patzu,
o ne ponas Barberis?
Taip, aš pranešiau Endžiui apie Patzą,
ir mes sutikome, kad verta jį apklausti.
Paskutinis klausimas.
Ar bylos tyrimo metu
Endis Barberis nors kuo nors parodė, jog įtaria savo sūnų?
Absoliučiai niekuo.
Daugiau klausimų neturiu, gerbiamas teisėjau.
Pone Lodžiudisai, dar klausite?
Detektyve,
ar esate mačiusi smurtaujantį poną Barberį?
- Ne. - Ar tikrai?
Nesate mačiusi jo, sugriebusio žmogų už atlapų ir prirėmusio prie sienos?
Prieštarauju. Nesusiję.
Atmetu.
Vieną kartą. Jus.
Po to, kai išprovokavote jį kalbomis apie jo tėvą, sėdintį už...
Sėdintį už žmogžudystę?
- Prieštarauju! Gerbiamas teisėjau! - Palaikau.
Atstovus prašau prieiti.
Mane siutina tai, ką dabar mačiau. Tai buvo aptarta prieš posėdį.
Gerbiamas teisėjau, pati gynyba iškėlė klausimą apie tai,
ar atsakovo tėvas galėjo įtarti savo sūnų.
Aš tik tuo pasinaudojau.
Baik juokus.
Gynyba teiks skundą dėl procesinių reikalavimų nesilaikymo.
- Liaukis. - Jam buvo konkrečiai pasakyta.
Vaikštote itin plonu ledu, pone Lodžiudisai, suprantate mane?
Užbaikite liudininkės apklausą.
Jei išgirsiu nors šnabždesį apie atsakovo senelį,
ponia Klein jus apskųs. Supratote mane?
Taip, gerbiamas teisėjau.
Ponios ir ponai,
yra tokia patarlė "Žodis - ne žvirblis, išskrido - nesugausi",
bet primygtinai jūsų prašau paskutinį klausimą ištrint.
Tau, turbūt, buvo baisi kančia
sėdėti ir tylėti.
Neturėjau kitos išeities.
Pasitikėjai ponia Klein?
Taip.
Ketvirtą teismo dieną valstija iškvietė savo paskutinį liudininką
Dereką Ju.
Kaip manai, ar ponia Klein tinkamai pasiruošė Dereko Ju parodymams?
Taip, kiek galėjo.
Ji ketino sumenkinti jo patikimumą?
Jis turėjo įtikinantį motyvą. Prisiekusieji turėjo teisę tai išgirsti.
O kaip judu su Lore?
Ką mes?
Ar jūs buvote pasiruošę?
Turim bėdą.
Metas Makgratas. Nerandu jo.
Ką?
Elen skambina jam visą savaitę,
šįryt paskambino jo motinai.
Ji sako, kad prieš tris dienas jie su Metu susipyko ir jis išėjo iš namų.
Jo draugė paskelbė nuotrauką iš Floridos,
tad jo mama mano, kad jie abu - ten.
Ką mums daryt? Jis rytoj turi liudyti.
Nesijaudink. Mes ką nors sugalvosim.
Visiems stot!
Aš jam toks: "Tuo keliu tu eini į mokyklą. Ar matei ką nors?"
Džeikas atsakė, kad ne.
Nė žodžio apie Beną, gulintį ant žemės, ar bandymą jam padėti?
Nė žodžio. Dar pajuokavo.
Sakė: "Jei būtų buvęs malonesnis, jam nebūtų tai nutikę."
Ir tai - vos po kelių valandų po to, kai sužinojo apie Beno nužudymą?
Regis, taip. Mes tada Džeiko namuose žaidėme vaizdo žaidimus.
Sakydamas, kad Benas kabinėjosi prie Džeikobo,
ką konkrečiai turėjai galvoje?
Benas nuolat šaipydavosi iš Džeiko. Į jį kreipdavosi žodžiu "pyderas."
Kaip pravarde.
Klausinėdavo Džeiko įvairių dalykų apie gėjų seksą,
matant daugeliui, kad jį pažemintų.
Praeidamas pro jį koridoriumi, imituodavo smūgį kumščiu.
Ir panašiai.
Tokios patyčios nepatiko Džeikobui.
- Taip, žinoma. - Ar jis pyko?
Beno akivaizdoje - ne itin, bet...
Paskui, kai likdavome vieni, jis pratrūkdavo neapykanta Benui.
Aš jį supratau. Benas ir iš manęs tyčiodavosi.
Kada po Beno nužudymo
susimąstei apie savo draugo Džeikobo vaidmenį šioje istorijoje?
Prieštarauju. Liudininko nukreipimas.
Atmetu.
Atsakykite, jaunuoli.
Gal po trijų dienų.
Ar be pykčio protrūkių, kas nors dar tau ėmė kelti įtarimą?
Na, taip. Peilis.
Džeikas turėjo nusipirkęs tokį baisų kovinį peilį.
- Kartais jis atsinešdavo jį į mokyklą. - Pasigirti ar kam?
Ne. Parodydavo jį tik man ir dar vienam mūsų draugui Dilanui,
bet jam tiesiog patiko jį turėti,
vaikščioti su juo.
Lyg... Lyg tai būtų buvusi jo paslaptis.
Suprantu. Patyčios ir peilis...
Bet tu ir anksčiau žinojai visa tai,
tačiau Džeikobą įtarinėti ėmei ne iškart?
Nežinau. Gal kažkuria prasme, bet nežymiai.
Bent jau kol neperskaičiau tai, ką jis paskelbė internete.
Internete?
Toje šlykščioje svetainėje, kuri vadinosi "Pjaustymo kambarys."
"Šlykšti" svetainė, spėju, reiškia "pornografinė"?
Taip, bet ten seksas ne toks svarbus.
Ten svarbesnis smurtas. Vaizdingai rodomas.
Ar toje svetainėje skelbiamos istorijos?
Taip, ten žmonės rašo. Kelia nuotraukas, vaizdo įrašus, istorijas.
Ar, tavo žiniomis, Džeikobas skelbdavo ten savo istorijas?
Taip, skelbdavo.
Jis jas vadino Džobo istorijomis.
Džobo istorijomis?
Taip, dėl savo inicialų "Dž. O. B."
Tai buvo jo slapyvardis toje svetainėje.
Ką apie tai žinai?
Nepakankamai. Reikia nutraukti.
Ar šis Džobas skelbė istoriją apie Beno Rifkino nužudymą?
Taip.
Valstija siūlo įtraukti įkaltį...
Prieštarauju.
Gerbiamas teisėjau, galime prieiti prie jūsų?
Prašau nurimti.
Su visa pagarba, gerbiamas teisėjau, prašome minutėlės.
Tai - pasala. Mes apie tai nieko nežinojome.
Gerbiamas teisėjau, šios istorijos autorius - pats atsakovas.
Jei jis nusprendė nutylėti apie ją savo advokatei, mes - nekalti.
Apie ką ji, Džeikobai?
Džeikobai?
Gerbiamas teisėjau, turiu pasitarti su klientu.
Prašau.
Paprašysiu jūsų kantrybės,
kol leisiu advokatei trumpai pasitarti su klientu.
Jei neužprotestuosime, kad ją parašė ne Džeikobas, jis leis ją skaityti.
- Tada protestuosime... - Jie žino, kad rašė jis, Endi.
Nustatytas jo IP adresas.
Džeikobai.
Jei neigsime tai, dar labiau išryškinsime.
Ar ji - labai bloga?
"Džeisonas liko stovėti, kuomet Brentas, vaipydamasis, ėmė artėti jo link taku.
Jei Brentas būtų pažinojęs tikrąjį Džeisoną, būtų apsišikęs iš baimės.
"Nenervink manęs," įspėjo jį Džeisonas. "Rimtai sakau."
Bet Brentas, nusijuokęs, čiupo jam už rankos
ir užlaužė ją už nugaros, kaip yra daręs tūkstantį kartų.
"Liaukis. Man skauda," tarė Džeisonas. Nors ne taip jau ir skaudėjo.
Jis tik norėjo, kad Brentas greičiau paleistų ranką.
Brentas ir vėl nusikvatojo, kaip visada, tokiu dirbtinu juoku.
Džeisono ranka nuslydo į nertinio kišenę.
Štai jis, jo patikimas draugas.
Kietai suspaudęs peilio rankeną pirštais, pajuto jėgą plūstelint ranka aukštyn,
iki peties.
Jis suprato, kad kelio atgal nėra.
Parkas irgi tai suprato.
Lapais nušnarėjo vėjelis, sučiulbo paukščiai.
Brentas, išvydęs artėjantį peilį, sustingo, nes priešintis jau buvo vėlu.
Peilis smigo taip lengvai, jog Džeisonui pasirodė, jog jis dūrė orą. Jis nustebo.
Jis dūrė dar du sykius, kad ilgam prisimintų šį jausmą.
Brentas susmuko ir ėmė ristis šlaitu,
kol sustojo apačioje.
Džeisonas suprato, kad jam reikia dingti, bet negalėjo.
Jis nusileido iki Brento kūno, kad įsitikintų, jog jis tikrai negyvas.
Ore pasklidęs kraujo kvapas jį svaigino.
Šalia tekėjusiame upelyje nuplovė peilį ir savo ranką.
Vandenyje išvydo savo atspindį ir vos pažino savo veidą.
Atspindys lyg sakė jam: "Tai bus mūsų paslaptis."
Pabaiga."
Ši istorija buvo paskelbta praėjus trims dienoms po to, kai buvo rastas Beno kūnas?
Taip.
Klausimų nebeturiu, gerbiamas teisėjau.
Ponia Klein?
Ne.
Mes nebuvom pasiruošę.
Visi, sėdėję šiandien teismo salėje, liko giliai sukrėsti
vieno iš Džeikobo Barberio bendraklasio parodymų.
Kaltinančiai pusei pavyko aptikti itin niūrų įkaltį.
Nereikia nė sakyti, prisiekusieji irgi liko sukrėsti.
Tai - tik istorija.
Nemaniau, kad tai taip svarbu.
Ar tu jį nužudei?
Pasakyk man. Ar tu jį nužudei?
Ne.
Galėčiau paprašyti teisėjo leidimo jėga atvesdinti Metą Makgratą į teismą.
Jis jo neduos. Jis - ne pagrindinis Floridoje besislapstantis liudininkas.
Nėra kitos išeities, teks eiti tiesiai prie Patzo.
Taip, šįryt jam buvo įteiktas šaukimas į teismą.
Apklausiu jį kaip priešišką liudininką, gal pavyks ką nors iš jo išpešti.
Turim išnaudoti visas versijas ne tik Patzo atžvilgiu, bet ir Dereko.
Tu nemanai, kad man pavyko tinkamai apklausti Dereką?
Tu padarei viską, ką galėjai.
Tave tai sutrikdė.
Kaip ir mus visus.
Reikia priešpastatyti Patzą. Stipriau paspausti Dereką, iškviesti į teismą Sarą.
Endi, mes tai jau aptarėme.
Tai buvo anksčiau. Mums reikia, kad Sara išryškintų Dereko apsėdimą.
Reikia, kad ji prisiekusiesiems pakartotų jo žodžius.
Taip, tu teisus. Tai gali suveikti.
Parodyti prisiekusiesiems asmenukę.
Ne.
Aš nenoriu jos painioti. Tai - mano teismas. Aš - prieš.
Atleisk, bet savo balsą jau praradai.
Po šiandienos.
Rytoj tuo ir užsiimsiu.
PASIVAIKŠČIOJIMAS MIŠKE, AUTORIUS: DŽOBAS PASKELBTA BALANDŽIO 16 D. 1.43 VAL.
DŽEISONUI PATIKO EITI Į MOKYKLĄ.
JIS TAI DARĖ NUO ŠEŠTOS KLASĖS...
EINA ŠIKT KOKIA ISTORIJA. JB TIKRAI KALTAS!!!
MANE REALIAI SUPYKINO SKAITANT. NENORĖJAU TIKĖTI, BET...
SAKIAU JUMS, O JŪS NETIKĖJOT MANIM
LABAS
ESI?
Tu visą vakarą nepratarei nė žodžio.
Ar tu žinojai?
Apie tą istoriją?
Ne.
Pasakyk man tiesą.
- Aš ir sakau. - Tiesą. Turiu žinoti.
Lore, prisiekiu, sakau tau tiesą.
O apie tą svetainę?
"Pjaustymo kambarį"?
Apie ją nesakiau, nes žinojau, kad tu...
Nereikia.
Ko nereikia?
Suteikti viskam paaiškinimą, pateisinimą.
Žinojau, kad susijaudinsi.
Tu ir taip abejojai Džeikobo nekaltumu, todėl nenorėjau...
Jau nebeabejoju.
Ką pasakei?
Aš juo nebetikiu.
Po to, ką šiandien išgirdau.
Leisi, kad vienas šis dalykas...
Visada yra tik vienas dalykas.
Negi nesupranti?
Mes irgi kalti. Jei ginsim jį, mes tokie pat kalti kaip ir jis.
Gerai. Kalbėk tyliau, jis - viršuje.
Aš nesakau, kad nutuokiu, ką dabar daryti. Ne.
Bet aš girdėjau, ką girdėjau, ir žinau, ką tai reiškia.
Lore, maldauju tavęs.
Neskubėk su išvadom vien dėl vienos sukurtos istorijos.
- Tai - ne istorija. - Istorija!
Jis kentėjo jo patyčias.
Jis galbūt vaizduotėje piešė keršto scenas tūkstantį sykių.
Tad, įsismarkavus vaizduotei, jis parašė tą istoriją.
Galbūt...
Galbūt tos fantazijos jį kažkaip jaudino.
Ar tai baisu? Taip.
Tai - baisu ir negerai, ir kvaila,
bet tai - tik istorija.
Džoana patikrino kiekvieną žodį.
Nerado nė vienos detalės, apie kurią jau nebuvo pranešę per žinias.
- Jis fantazavo. - Jis prisipažino.
Visi tavo paaiškinimai - advokatų išsukinėjimai, pats puikiai supranti.
Kas, jei tu žinai?
Gal giliai širdyje žinai, kad tavo sūnus padarė tai, už ką neįmanoma atleisti?
Atėmė kito vaiko gyvybę? Ką tai keistų?
Aš vis tiek jį mylėčiau, jei to klausi.
Ne to. Aš irgi jį mylėčiau.
Aš visada jį mylėsiu, kad ir kas nutiktų.
Neįsivaizduoji, kaip troškau šiandien jį apkabinti
ir pasakyti, kad viskas bus gerai.
Bet aš nebegaliu apsimetinėti pati,
leisti jam apsimetinėti neva jis nekaltas, apsimetinėti prieš tave.
Jis neapsimetinėja. Jis yra nekaltas.
- Aš žinau, kad jis to nedarė. - Ne, nežinai!
Niekas nepajėgtų tiek meluoti.
Dar ir kaip galėtų. Ir tu turėtum tai puikiai suprasti.
Taip.
Taip, žinoma.
Jis išmoko iš manęs.
Gal jis išmoko iš mūsų abiejų.
Ką nori, kad pasakyčiau, Lore?
Kad tu teisi.
Kad mūsų santuoka - melas.
Kad mūsų šeimos pagrindas - sumauta pasakaitė ir nieko daugiau.
Ir kad mūsų sūnus - žudikas.
Ar tai nori išgirsti?
Ne.
Tačiau tai nereiškia, kad tai - netiesa.
Labas.
ŠAUKIMAS LIUDYTI TEISME
MASAČUSETSO VALSTIJA IEŠKOVAS
DŽEIKOBAS BARBERIS ATSAKOVAS
BRANGŪS
BRANGŪS PONE + PONIA RIFKINAI
AŠ MAČIAU JUS PER ŽINIAS
AŠ NUŽUDŽIAU BENĄ.
Išvertė Egidija Tučkuvienė